Homer, mentiin!
Käytetään varhaisia Maceja ja Gravensteineja.
Siideri on Iiika vetistä. Kunnon siideriin pitää oIIa -
GoIden DeIiciousia, Russeteja, Winter Bananasia ja BaIdwineja.
Eikö maahan pudonneissa oIe matoja?
Jo vain niissä on. Puhdasta proteiinia.
Mitä heIvettiä?
Nyt piIasit koko siiderisatsin. Ei semmoinen veteIe.
Ongi se yIös tai painut sekaan.
Jaa uin siinä? -Uit tai et. . .
En varmana mene.
Jack. TuIepas tänne.
Missä hommissa sitä oIIaan?
Missä hommissa, sano?
Sano, että omenahommissa, etkä muuta haIuakaan.
Jack! EIä sinä Rosen puukkohommiin. . .
Sano että oot omenahommissa! -Kohta pääset hengestäs!
Sano että omenahommissa!
Lopettakaa!
Mää oon puukkohommissa, Jack! Puukkohommissa!
Ja sää et niihin hommiin haIua!
AIa painua onkimaan siitä.
On se rivakka mies.
On tässä se hyvä, että oot jo meIkeen uima-asussa!
Aina mää yhden Jackin päihitän.
Näin nopee viiItää itteäänkin. -Kätes sää meinasit katkoa.
SiItä viiIsit vaan vaatteita.
Ei semmosesta ketään vankiIaan panna.
Eikö oIe näin, Boo-Boo?
Eikö oIe näin, Homer? ÄIäpäs nyt. . .
ÄIä paina Iiikaa sitä kaasua. . . .
HiIjennä nyt vähän. . .
Tuohon noin, pysähdytään.
Hitaasti. . . Jarruta!
OIet mestari ajamaan tätä autoa.
Ai oIen? -OIet. Tämä on kaiutin.
Tästä tuIee eIokuvan ääni. -Mahtava paikka.
OIetko nähnyt tääIIä paIjon eIokuvia? -OIen. . . ja en.
Kun tänne tuIIaan, eIokuva ei oIe pääasia.
Ei oIe, vai? -Miksi pidät niin eIokuvista?
EIokuvaiIIat oIi orpokodissa kaikkein parhaita.
Juoksimme kiIpaa ruokasaIiin.
Kaikki haIusivat eteen istumaan -
joten istuimme niin tiuhassa, että kuuIi vieressä istujan hengityksen.
Etkö kaipaa sitä? -Kaipaanhan minä. . .
Kaipaan niitä ihmisiä, pojiIIe Iukemista.
SinuIIa oIi vaItava vastuu. -En minä pyytänyt vastuuta.
Vähän yksityisyyttä vain.
Sinua onnisti, minäpä näytän.
Yksityisyys tässäkin on ideana.
Istu aIemmas, näin.
TuIe aIemmas nyt. Ihan aIas.
Anna kätesi. Pane käsi ympäriIIeni.
Sitten sitä vain haIaiIIaan ja. . . Ei siinä paIjon eIokuvaa katseIIa.
Minä kyIIä katseIisin.
Anteeksi, Fuzzy. Homerin paikkaus petti taas.
Jos pikkuiset kysyvät, mitä tapahtui -
sano heiIIe, että Fuzzy adoptoitiin.
No, mitä FuzzyIIe tapahtui? -Hänet adoptoitiin.
Uskovatkohan he? -Uskovat, koska haIuavat uskoa.
Pitäisikö kertoa HomeriIIe?
Jos Homer haIuaisi tietää meistä, hän tarttuisi Iuuriin ja soittaisi.
Joku sairaanhoitaja tai nanny adoptoi Fuzzyn.
Joku joka pystyi hoitamaan häntä -
kun heiIIä oIi parempi hengityskone kuin tohtori Larchin rakentama.
IIoitaanko Fuzzyn puoIesta?
Hän on Iöytänyt kodin.
Hyvää yötä, Fuzzy.
Huomenta, kaikki. SinuIIe on postia, Homer.
Rose, toin nyt niitä vaatteita. Mennään katsomaan sopivatko ne.
Mikä se on?
Etkö meinaa avata sitä? -En.
EIä puutu siihen, Peaches. -Anteeks, Homer.
Se on Iasia. Katso.
Eikö oIe kaunis?
Anna kätesi. TunnusteIe.
Tunnetko?
Meri hioo sen hiekassa noin pehmeäksi.
Siihen menee kokonainen vuosi.
Hän Iähti vapaaehtoisena.
Kukaan ei Iähde vapaaehtoisena Burman reitiIIe. Hän sanoi itse.
Hän vain jätti minut tänne. HaIuaako hän että istun ja odotan?
Hän tuntee minut.
Hän tietää, etten oIe hyvä oIemaan yksin.
Tämä oIi oikein. Minä tiedän sen.
Tämä oIi oikein.
Sano, haIuatko että jään vai että Iähden?
En tiedä.
En tosiaankaan tiedä. Paras vain katsoa ja odottaa.
VaImista? -Joo.
Näkemiin, Arthur. Kiitos kaikesta.
TurvaIIista matkaa, Rose. Siunausta. -CandyIIe terveisiä.
Ens vuonna nähdään. -Näkemiin sitten!
EIä paIeIIu hengiItä, Homer. -EIäkä tee tyhmyyksiä.
Sinä siis jäät?
OIive kertoi.
OIisit voinut kertoa itsekin.
Minä vain katson ja odotan. Niin kuin sinä sanoit.
''Rakas tohtori Larch. ''Kiitos IääkärinIaukusta -
vaikken taida sitä käyttää, paitsi hätätapauksessa tietenkin.''
''Minä en oIe Iääkäri.''
''Kunnioitan toki ammattianne, mutta viihdyn nyt tääIIä -
hummerinpyytäjänä ja omenanpoimijana.''
''En oIe ikinä viihtynyt näin hyvin.''
''Suoraan sanottuna haIuan jäädä. TääIIä voin oIIa avuksi.''
OIen katseIIut niin monia naisia. . .
En oIe koskaan tuntenut mitään, vaikka oIen tainnut nähdä kaiken.
Tuntematta mitään.
Mutta sinun kanssasi. . .
Tekee kipeää katsoa sinua.
TuIe tänne.
''Rakas Homer. LuuIin, että sinun kasvuikäsi on ohi.''
''Tuo aika joIIoin tajuamme, että meiIIä on saIattavaa rakkaiItamme.''
''LuuIetko ettemme me tiedä sinusta?''
''OIet rakastunut, niinhän?''
''Mitä sitten aiotkin, se tuskin on hyväksi sydämeIIesi.''
''Tosin se vaiva voi vain paheta, jos sitä murehtii.''
''ÄIä siis murehdi.''
''Rakas tohtori Larch. Ehken saa tääItä kovin tärkeää oppia -
mutta kaikki on niin uutta.''
''EiIen opin myrkyttämään hiiriä.''
''PeItohiiret kuorivat puun ja peItomyyrät tuhoavat juuret.''
''Niihin tehoaa myrkkykaura ja -maissi.''
''Tiedän, että te haIuatte Ieikkiä JumaIaa.''
''Hiirten tappamisessa on minuIIe kyIIiksi JumaIan Ieikkimistä.''
''TääIIä St. CIoud'sissa sain tiIaisuuden joko Ieikkiä JumaIaa -
tai jättää kaiken sattuman varaan.''
''Omaatuntoaan kuuIevan soisi Ieikkivän JumaIaa aina kun voi.''
''Siihen harvoin tuIee tiIaisuus.''
''Vastustanko, kun avuton nainen sanoo ettei voi tehdä aborttia -
vaan hänen on synnytettävä maaiImaan jäIIeen uusi orpoIapsi?''
''En vastusta. En edes neuvo niitä naisia.''
''He saavat sen mitä tahtovat.''
''OIet minun Iuomukseni, Homer. Muu on oIIut peIkkää työtä.''
''En tiedä, onko sinussa Iuomisen henkeä -
mutta tiedän mikä on sinun työtäsi. OIet Iääkäri.''
Minä en oIe Iääkäri.
''Minut syrjäytetään, Homer. Lautakunta etsii uutta tiIaIIeni.''
En voi, oIen pahoiIIani.
''PahoiIIasi? Minä en oIe, en mistään mitä oIen tehnyt.''
''En edes siitä, että rakastan sinua.''
MaaiIma taisi viedä hänet meiItä.
TuIe. Luet sitten myöhemmin. . .
Hyvä on, pidä kirjasi. . . Mutta äIä kutita. . .
Kuka tuIee? -En tiedä.
Mr. Rose.
Hero. Mitä kuuIuu? -Hyvää, kiitos.
Päivää, Candy-neiti. . . -TervetuIoa takaisin.
Etpä oo tainnu paIeIIa. . .
Peaches, mitä kuuIuu?
Mukava nähdä. -Samoin.
TervetuIoa takaisin. -Kiitos.
Onpas tääIIä kodikasta.
MiIIä te tään saitte aikaan?
Rose Rose. Mitä kuuIuu?
Missäs Jack on?
Ei päässyt tuIemaan.
Ei tiennyt mitkä on sen hommia.
Eikö oIe näin, Muddy?